![Студиты – просветителями Руси](/api/image/getbookcoverimage?id=document_cover-page-image_472000.jpg)
We kindly inform you that, as long as the subject affiliation of our 300.000+ articles is in progress, you might get unsufficient or no results on your third level or second level search. In this case, please broaden your search criteria.
Jérome Bruner vo svojej eseji o kultúre vzdelávania upozornil, že: „cieľom výučby dejepisu je pomáhať žiakom vytvárať významy, nie riadiť učenie len na zapamätanie významov.“ Jadro jeho myšlienky nielen pamätať, ale aj vytvárať významy upriamuje našu pozornosť na isté znaky tradície. Práve tie, okrem iných, ovplyvňujú nielen charakter či špecifiká historického poznávania v edukačnom prostredí, ale i intenzívnejšie prebiehajúci slovensko-maďarský historicko-didaktický dialóg o tvorbe národných či spoločných učebníc dejepisu.
More...
Vobdobí vzniku Československej republiky (ČSR) sa školstvo na Slovensku, ktoré tvorí základ každej národnej kultúry, nachádzalo v katastrofálnom stave, čo bolo dôsledkom dlhodobého pôsobenia uhorskej štátnej politiky voči nemaďarským národom Uhorska a vojnovej vyčerpanosti spoločnosti. Prechodom frontu na východe Slovenska a tiež rabovaním po skončení vojny boli mnohé školské budovy poškodené a ich mobiliár zničený. Vládne miesta mladého štátu si uvedomovali zložitosť situácie a problémom školstva a vzdelávania venovali zvýšenú pozornosť. Centrálnym orgánom riadenia školstva sa stalo Ministerstvo školstva a národnej osvety (MŠANO) so sídlom v Prahe. Školstvo spravoval v slovenskej dočasnej vláde od novembra 1918 Anton Štefánek, ktorý sa stal o niekoľko mesiacov neskôr referentom pre oblasť školstva Ministerstva s plnou mocou pre správu Slovenska spravovaného Vavrom Šrobárom. Od roku 1919 pod jeho vedením pracoval Referát MŠANO pre Slovensko so sídlom v Bratislave.
More...
Brno became a centre of musical culture in the late 19th century thanks to versatile activities of Leoš Janáček. His students, however, did not value his activities, they did not understand their teacher. The situation changed after World War II. Brno became the centre at that time of a still living and rich folklore that inspired some composers (Ištvan, Berg) to significant experiments. Brno also formed many important multidisciplinary artistic associations (the Group Q). The composers in Brno tried to acknowledge and use the contemporary compositional techniques, especially dodecaphony and New Music. They were mostly the members of the Group A. This disappeared in the 1970s and the attention focused on its former member Miloslav Ištvan. Ištvan followed Janáček and Webern in his compositional method called “the montage of isolated sound elements in music”. He attracted like-minded colleagues and students and established a group called Camerata Brno at the end of the 1970s which was known as “the Brno Compositional School” in professional circles.
More...
1853 yılında Amiral Perry’nin savaş gemileriyle Japonya’ya gelişi ile birlikte, Japonya’da büyük bir değişim yaşanmış ve 1868 yılında İmparator Meiji, gücü eline almıştır. Bu dönem ile birlikte, Meiji Restorasyonu başlamış ve Japonya, Batılı devletler ile iletişime geçerek onların kültür, bilgi birikimi ve teknik bilgilerini Japonya’ya getirmiş ve bu düşünce akımları içerisinde Emperyalizm kavramını da öğrenmiştir. Bunun ilk uygulamasını da Kore’ye limanlarını açması için baskı yaparak gerçekleşmiştir. Daha sonra ise, 1894- 1895 Çin-Japon Savaşı sonucunda, Tayvan Adasını, 1910 yılında Kore’yi topraklarına katmıştır. 1920 yılında Milletler Cemiyetinin kararıyla burada Güney Pasifik Mandası’nı kurması sürecinden İkinci Dünya Savaşında Çin, Çinhindi ve Pasifik Adalarını da içeren geniş bir coğrafyayı işgal etmesi ile birlikte tarihindeki en geniş toprak sınırına ulaşmıştır. Japonya, İkinci Dünya Savaşı sırasında topraklarına kattığı yerlerde yerli halklara yönelik sistematik bir biçimde Japon dili eğitimi uygulamıştır. Filipinler de Japon dili eğitimi uygulanmış yerlerden birisidir.
More...
V úvodu k přehledu studia jihoslovanských jazyků a odborného bádání o nich na FF MU nebude jistě od věci, provedeme-li stručný faktografický úvod do oblasti, v níž se těmito jazyky hovoří. Teritorium osídlené jižními Slovany je v rámci slovanského světa nejpočetnější co do množství států i oficiálních (úředních) jazyků, třebaže svou rozlohou i počtem slovanských mluvčích je v porovnání s východoslovanským a západoslovanským prostorem nejmenší (rozloha cca 356 tis. km2 je srovnatelná s rozlohou Spolkové republiky Německo, přibližně 27 mil. jeho slovanských obyvatel představuje jednu třetinu obyvatel Německa). Od svých severoslovanských sousedů je navíc odděleno rumunsko-maďarsko-rakouskou „hrází“. Na prostoru jihovýchodní Evropy se dnes nachází sedm slovanských států (seřazených v našem výčtu podle velikosti), jejichž obyvatelé hovoří oficiálně sedmi jihoslovanskými jazyky: Bulharsko (110,9 tis. km2 , 7 mil. obyv., hl. m. Sofija – č. Sofie; úř. jazyk bulharština), Srbsko (77,5 tis. km2 , 7 mil. obyv., hl. m. Beograd – č. Bělehrad; úř. jazyk srbština), Chorvatsko (56,5 tis. km2 , 4,5 mil. obyv., hl. m. Zagreb – č. Záhřeb; úř. jazyk chorvatština), Bosna a Hercegovina (51,1 tis. km2 , 4 mil. obyv., hl. m. Sarajevo; úř. jazyky bosenština, srbština, chorvatština), Makedonie (od r. 2019 Severní Makedonie, 25,7 tis. km2 , 2,2 mil. obyv., hl. m. Skopje; úř. jazyk makedonština), Slovinsko (20,2 tis. km2 , 2 mil. obyv., hl. m. Ljubljana – č. Lublaň; úř. jazyk slovinština) a Černá Hora (13,8 tis. km2 , 0,7 mil. obyv., hl. m. Podgorica; úř. jazyky černohorština, srbština, bosenština, chorvatština).
More...
Slavistická bádání, zaměřená směrem k Balkánu, především ovšem k tomu slovanskému, byla na Filozofické fakultě brněnské univerzity přítomna již od jejího založení v roce 1919. Filozofická fakulta tehdy patřila mezi zakládající fakulty druhé české univerzity, o jejíž vznik se významně zasloužil první prezident československé republiky Tomáš Garrigue Masaryk, po němž také brněnská univerzita dostala své jméno. T. G. Masaryk, sám univerzitní profesor, totiž již v 90. letech 19. století zdůrazňoval potřebu co nejširší konkurence ve vědeckém životě a upozorňoval na fakt, že jediná česká univerzita – pražská (do roku 1918 Karlo-Ferdinandova, po vzniku Československa již jen Karlova) – nutně potřebuje ke svému rozvoji konkurentku v národním rámci. Snaha prosadit zřízení druhé české univerzity se stala jednou z priorit nejen jeho politické činnosti, ale i politického boje českých kruhů v tehdy německou menšinou vedeném Brně. Došla však naplnění až po vzniku Československé republiky v roce 1918. Filozofická fakulta tak jako součást nové Masarykovy univerzity dostala do vínku úkol stát se druhým ohniskem národní vzdělanosti a osvěty. V pamětní zakládací listině z roku 1919 jí bylo uloženo, aby „žila, mohutněla a kvetla v ušlechtilém závodění se starší sestrou pražskou“. A to se jí dařilo mj. právě v přístupu k jihoslovanské problematice.
More...
Badatelský zájem o polský jazyk, literaturu, dějiny a kulturu má v českém vědeckém prostředí dlouhou a bohatou tradici. Jeho počátky sahají do období českého národního obrození a jsou spjaty především se snahou o hlubší poznávání slovanského světa. Ten byl v této době vnímán jako blízký a přirozený kontext, v němž se utváří a rozvíjí také vlastní český národní život. Motivace tehdejších badatelů vycházela zejména z myšlenky slovanské vzájemnosti, která vyplývala ze složitého politického a národnostního postavení slovanských národů v rámci habsburské monarchie.68 Ve slovanském kontextu byla v centru pozornosti tehdejších českých intelektuálních elit především problematika ruská a polská, jež se stala spolu s národní filologií základem celé české slavistiky. Pro další vývoj českých slavistických, resp. polonistických studií byla významná skutečnost, že prvotní buditelsky a emotivně založené slovanofilství postupně získávalo kritický a vědecký charakter. Navíc ustupovalo pojetí Slovanů jako víceméně jednotného národa o několika kmenech a nářečích a začalo se prosazovat vnímání slovanského světa jako souboru svébytných a rozdílných národních kultur. Důsledkem změny paradigmatu byl také proces diferenciace a profilace slavistických bádání.
More...
Někdy v polovině 80. let 20. století jsem se z popudu tehdejšího děkana Filozofické fakulty Univerzity J. E. Purkyně v Brně, známého odborníka na stylistiku, autora řady vysoce odborných i populárních knih o češtině a guru řady dnes slavných českých lingvistů, dnes již většinou záměrně zapomenutého, prof. Jana Chloupka (1928–2003) zúčastňoval konferencí pořádaných česko-německou komisí (ČSSR – NDR) ve východním Berlíně. Na jedné z nich jsem poznal známého lužickosrbského historika a literárního historika Pětra Malinka (Peter Mahling, 1931–1984), mimo jiné editora Sebraných spisů J. Barta Ćišinského.
More...
Nicolae Istrate (1818-1861) was a nobleman politician, a man of culture wholeft great marks in the lives of the people of Rotopănești, Suceava, in the middle ofthe 19th century. Politically speaking, he was rarely understood by his contemporaries, because of his anti-unionist vision. Culturally speaking, he helped in thedevelopment of the peasants of Suceava, building schools for their children.He has full credit for creating the Music and Declamation Conservatory, thefirst institution of this kind in the United Principalities of Moldavia and Wallachia.Last but not least, Nicolae Istrate had a prodigious literary activity, as he wrote manymanuals, poems and historical plays. Through his entire activity, Nicolae Istrate hada significant contribution to the development of education and culture, earning aplace of honor in the history of this land
More...
Education of teachers in the Austrian-Hungarian period was starting point of this research. Namely, during the Austrian-Hungarian Monarchy education in Bosnia and Herzegovina was institutionalized for the first time in its history. Education became a moving force which effected life and society of that time. Teacher training schools were founded in this period of time and accumulated intellectuals who participated in social and cultural life of the country bringing important decisions in relation to education. School’s buildings that were constructed during the Austrian-Hungarian Monarchy are at the same service even today. Therefore, the attempt of this work is to compare teacher education in the past and today. It is important to detect how many changes were made regarding quality and practical implementation of teaching subject matters. The question is has quality kept its level of importance or has it exposed to some other influences or formal attempts? The intention of this paper is to research those facts and present them with regard to their specificity.
More...
The paper represents an attempt to overview the dynamics of the development of ideas about the Albanians and Serbian-Albanian relations in Serbian textbooks since the 1880s to the 1980s. The subjects of analysis were history and geography textbooks for both elementary and high school. Several topics were taken into consideration: Slovenian migrations to Balkans, Stara Srbija, First Balkan war, Second World War and The Resolution of the Communist Information Bureau (Informbiro). The paper shows that the data framed by these topics was insufficient for students to build up clear reflections based on a critique of the presentation of neighbors and to understand the relations between the two countries. The contents of the textbooks were in the function of the ruling political discourse, and the topics which surpassed their areas of interest were not considered valuable. For this reason contents which would enable better understanding of the other side, its contexts and their circumstances, were put aside. The paper thus points to the multiple questions which were elaborated incompletely, or were thematically neglected. This leads to a conclusion that the ignorance about the “other” has been “accumulated” over the generations, which presents itself as the fertile ground for embedded prejudices and all forms of manipulation.
More...
Purpose of this paper is to provide historical overview of the development of school system in Albanian language from 1945 to 2015 in Kosovo and South of Serbia, in municipalities of Presheva, Bujanovac and Medvedja. After the Second World War and establishment of socialist socio-economic relations, historical injustice against the Albanian people who did not have the right for education in their mother tongue during the Kingdom of Serbs Croats and Slovenians has been corrected. Year after year, despite numerous problems, education in Albanian language was spread systematically in primary and secondary education system while in 1960 foundations for university studies were laid down. Development in school system in Albanian language in Kosovo at all levels by 1990, despite ideological and political constraints, has had tangible results in the education of many generations of Albanians. After 1999 Kosovo has developed an independent education system while Albanians from South of Serbia partially exercise the right to treat some of topics that relate to their nation.
More...
After the epochal event in Alba Iulia on the 1st of December 1918, the first state high school in Transylvania was established here, having the name of the ruler "Mihai Viteazul". Among the studied subjects, music had an essential place. Music was taught by teachers with musical studies as well as with pedagogical tact. In addition to the theoretical knowledge, they also shared with their students the practical skills of singing in the choir and playing musical instruments. Thus, teachers established school choirs and orchestras, which were the pride and cultural standard of this prestigious high school.
More...
Tokom kasnih 90-tih, jedan od rezultata aktivnosti Savjeta Evrope u polju obrazovanja je bilo Obrazovanje za demokratsko građanstvo (ODG), koje je postalo zajednički cilj obrazovnih politika u Evropi. Dva glavna dokumenta politike rada su označile taj trend: • Rezolucija usvojena na Konferenciji ministara obrazovanja (Krakov, 15.-17. oktobar 2000. godine); • Preporuka (2002)12 Komiteta ministara državama članicama o Obrazovanju za demokratsko građanstvo (usvojena od strane Komiteta Ministara Savjeta Evrope 16. oktobra 2002. godine). Oba dokumenta naglašavaju centralnu ulogu ODG-a u obrazovnim politikama i reformama. U tom smislu, Preporuka Komiteta ministara je prilično jasna: u zavisnosti od specifičnog konteksta svakog obrazovnog sistema, preporučljivo je načiniti ODG «prioritetnim ciljem u kreiranju obrazovnih politika i reformi».
More...
Autor prikazuje razvoj institucija obrazovanja i nauke, tj. naučno-istraživačkih institucija i zavoda koji su nastali nakon II svjetskog rata u BiH. Konstatira da je od značajnih institucija radio samo Zemaljski muzej a da su sve ostale istraživačke i analitičke institucije formirane nakon rata u periodu od 1945-1990. godine.
More...
Interview with Kateřina Šimáčková by Jiří Hanuš.
More...