![Američko-ruski nesporazum](/api/image/getgrayliteraturecoverimage?id=document_cover-page-image_1027770.jpg)
Američko-ruski nesporazum
Dok Rusija gomila svoje trupe na granici sa Ukrajinom najava razgovora Rusije i SAD-a o globalnoj bezbednosti svakako je dobrodošla. To možda neće smanjiti tenzije, ali dve strane će bar saslušati jedna drugu.
More...We kindly inform you that, as long as the subject affiliation of our 300.000+ articles is in progress, you might get unsufficient or no results on your third level or second level search. In this case, please broaden your search criteria.
Dok Rusija gomila svoje trupe na granici sa Ukrajinom najava razgovora Rusije i SAD-a o globalnoj bezbednosti svakako je dobrodošla. To možda neće smanjiti tenzije, ali dve strane će bar saslušati jedna drugu.
More...
Za vreme ekonomskog haosa početkom 1990-ih Vladimir Putin je svoju platu u KGB-u dopunjavao radeći kao taksista, ispričao je ruski predsednik u dokumentarcu emitovanom početkom meseca povodom 30. godišnjice pada Sovjetskog Saveza. Njegovi lični problemi trebalo je da simbolično ilustruju ponižavajuće posledice – po Putinovim rečima – „najvećeg geopolitičkog kraha 20. veka“.
More...
Već pune četiri godine pišem o tome da je razbojničkim otmicom Krima od strane Ruske Federacije pokrenut mehanizam kojim svet polako klizi u novi veliki rat. Čak nezavisno od toga hoće li Kremlju poći za rukom da prisili zapad da se na kraju pomiri sa aneksijom poluostrva koje po svim pravilima međunarodnog prava pripada Ukrajini. Ako Kremlj ovu svoju zamisao ostvari, to će značiti da je propao još jedan pokušaj stvaranja međunarodnih odnosa u kojima je akt državnog razbojništva nedopustiv. Jer ideja je ukratko sledeća: u slučaju bilo čijeg pokušaja da izvrši ovakvo razbojništvo, međunarodna zajednica se ujedinjuje i zajedničkim snagama blokira razbojnika. Taj proces se u savremenim međunarodnim odnosima naziva primena pravila iz sistema kolektivne bezbednosti.
More...
Koje se kritične tačke u novom hladnom ratu mogu pojaviti, kuda nišani Navaljni, hoće li elita ponovo izabrati „vrhovnog kremaljskog dripca“ za predsednika, koga pripremaju za mogućeg naslednika i kakve veze sa svim tim ima Amerika, to su bile glavne teme ovog avgusta, a to su i otvorena pitanja koja tokom ovog septembra čekaju odgovore. Redakcija Kasparov.ru je o svemu ovome razgovarala s poznatim ruskim publicistom Andrejem Piontkovskim.
More...
To što se 18. februara dogodilo u Kijevu samo je prvih nekoliko minuta izgledalo apsurdno, a malo kasnije je postalo sve jasno. Sj edne strane je postojao precizan plan i mnogo toga što se ovih dana događalo – svi ti pregovori koje je Janukovič vodio s opozicijom, svi ultimatumi i uzajamni „ustupci“ – no, pokazalo se daje sve to zapravo bila lukava kupovina vremena radi postavljanja podle zamke.
More...
Neki čitaoci se možda sećaju da sam već više puta pisao o tome kako će se tajni rat Rusije na jugoistoku Ukrajine kobno odraziti na Oružane snage Ruske Federacije i da će dovesti u pitanje rezultate delimično uspešnih vojnih reformi koje je tokom 2008, pa sve do 2011. sprovodio bivši ministar odbrane Anatolij Serdjukov. Ali to da će se pogubne posledice mojih zlih slutnji tako brzo obistiniti, nisam mogao ni da pretpostavim.
More...
Koncepcija takozvanog ograničenog nuklearnog rata koju je sredinom 70-ih formulisao tadašnji američki ministar odbrane Džejms Šlezinger, izazvala je tokom tih godina veoma velike diskusije. Do tada se u vojnim, pa i civilnim krugovima oba hladnoratovska tabora smatralo da nuklearni rat između SAD i SSSR može biti samo totalan – do potpunog uništenja protivnika. Pri čemu nijedna od suprotstavljenih strana nije posedovala tehničke mogućnosti da nanese takozvani prvi, potpuno obezoružavajući udar i da se tako zaštiti od podjednako fatalnog uzvratnog udara kao odmazde. U brojnim lansirnim postrojenjima obe strane, bio je smešten tek deo strateških raketa i daleko od toga da je potencijalni protivnik bio u stanju da ih sve tačno locira. Deo tih raketa je mogao biti lansiran i u trenutku kada je raketa protivnika koji je naneo prvi udar pogodila mesto odakle ona poleće. Osim toga, nuklearni arsenal je podrazumevao i rakete na takozvanom borbenom dežurstvu, smeštene u podmornicama i strateškim bombarderima.
More...
Security has been one of the key components of the Eastern Partnership policy. But the content and framework of cooperation in this field set by the EU do not quite match the expectations of the partner countries. How different are the positions of Brussels and the capitals of the region? What deliverables from the partner-states are expected by the European Union? How much have Ukraine and other EaP countries advanced in achieving these goals? The situation is analyzed by Vitaly Martynyuk. Security issues have also become an important part of the long-awaited Convention on the Caspian Sea Status. But most importantly the principles of dividing the shelf and waters of the Caspian Sea were agreed upon. What this means for the Eastern Partnership and Europe, especially in the energy sector, who lost and who won from signing the document, Sevinj Aliyeva looked for answers. Meanwhile, September turned out to be intense in the countries of the region. Russia intervened on the agenda of all the six. The new Armenian government is gaining momentum and developing “partnership and brotherly” relations with the Kremlin. The President of Azerbaijan exchanges visits with Russian vis-à-vis. Moldovan leader also flows to the Kremlin. Belarus continues to negotiate with Moscow in the oil and gas sector without much success. Georgia is fighting off yet other round of accusations from the Ministry of Foreign Affairs of Russia. Ukraine abstains from extending the Treaty on Friendship with its northern neighbor. The most important events in foreign and domestic policy and the economy in the region are pictured in our traditional reviews of the month. //// CONTENT: Emboldened and empowered Armenian government // Azerbaijan getting closer to Russia? // Belarus: Uncertain relations with Russia // Georgia: Cannabis smells like politics // Pro-Moldovan policy instead of pro-European // Ukraine: Obstacle driving // Analytica: Caspian Sea status. The Long-awaited Convention // EP security: EU goals and Ukraine’s promotion
More...
The traditional political calm of August in the Eastern Partnership was broken by Belarus. Firstly, with a wave of loud arrests of journalists and searches in media outlets, and later - with an unexpected reformatting of the government. How these two events are interconnected and how are they related to the upcoming elections is in the focus of this issue. Other than that, the month turned out to be rather calm for the countries of the region. Human rights issues remained on the agenda - opposition activist Ilgar Mammadov was released in Azerbaijan, and a number of illegally convicted Ukrainian citizens remain in Russian prisons and carry on their hunger strike. The top event in the Eastern Partnership foreign policy was the first ever visit of the German Chancellor to the South Caucasus. There, Angela Merkel made several statements that are important not only for Azerbaijan, Armenia, and Georgia, but also for the region as a whole. In addition, the focus of this issue is the integration of the digital markets of the Eastern Partnership countries into a single European space. Maksym Koryavets writes on Ukrainian experience in the harmonization of digital markets and recommendations that may be useful for the whole region. //// CONTENT: Armenia: Heightened political tension in Armenia // Azerbaijan: Demonstrative release of activist // Belarus: New government and pressure on mass media // Georgia’s future in NATO and EU // Moldova: 27 years of Independence or Quo Vadis Moldova? // Ukraine: The final countdown in the struggle to save the Ukrainian prisoners of the Kremlin // Analytica: New government of Belarus: first steps // Harmonization of digital markets of Ukraine and EU: a bumpy road to innovative future
More...
On the way to tightening relations with the EU, domestic changes in the Eastern Partnership countries have always been a required precondition. One thing that western partners keep a close eye on is internal reforms. But what drives these reforms and what slows them down? Is it responsible authorities, documented agreements, or European carrots and stick ? The case of Moldova, once a frontrunner of the EaP, is the focus of this issue. The first to sign the Association Agreement and get the visa-free regime, Moldova now seems to reverse on its European path. Who turned a success story into endangered democracy, Victoria Bucataru analyzes. On the other hand, Ukraine urges closer cooperation with European Union and strives for new platforms, formats, and tools. These desires were a matter of discussions at Ukraine-EU Summit. How the results of negotiations are relevant for all the countries of the region, Hennadiy Maksak tells. All the EaP states are also going through changes. Georgia’s new prime minister turned to issues of ecology in order to meet European standards. Belarus, stimulated by the prospects of a new IMF loan, makes further steps to liberalize the economy. Armenia’s new government went as far as to imprison the former president accused of power abuse. Ukraine struggles to continue the anti-corruption fight. Meanwhile, Moldova experiences democracy crisis, even deepened by the fiscal reform. And the lack of changes in authority approaches in Azerbaijan even led to an assassination attempt on an official. The details of all these changes and even more are in our traditional monthly overviews. //// CONTENT: Armenia: Sustaining the momentum of change // Azerbaijan: Heated up by the mayor assassination attempt // Belarus: Diplomatic wars with Russia // Georgia: Horses in the presidential team // Moldova: Endangered European path // Ukraine: Back to international agenda? // Democracy in Moldova at a glance // From Summit to Summit: Eastern Partnership context In Ukraine-EU relations
More...
Roman „Rat s daždevnjacima“ Karel Čapek je napisao dve godine pre potpisivanja Minhenskog sporazuma i u njemu detaljno opisao kako evropske države, korak po korak, predaju Evropu Hitleru. Mnogima je već tada bilo jasno gde vodi takva politika.
More...
Raketna paljba po stambenim četvrtima Mariupolja od koje je poginulo nekoliko desetina nedužnih Ukrajinaca, označila je kraj nade da će se Rusija u dogledno vreme vratiti u društvo civilizovanih zemalja. Već za danas je zakazan hitan sastanak ministara inostranih poslova Evropske unije i sednica Komisije Ukrajina-NATO, s jednom tačkom dnevnog reda: koje se još sankcije mogu primeniti na Rusiju da bi se zaustavila ratna dejstva. Naša otadžbina, naočigled svih nas, postaje zemlja izopštena od ostatka sveta.
More...
Do prošlogodišnjih ukrajinsko-krimskih događaja niko nije dovodio u sumnju „evropejstvo“ Ruske Federacije ili tačnije, nije bilo aktivnih razgovora na tu temu. Kao, sve je u redu: da, autokratija umesto demokratije, par problema s ljudskim pravima… ali na planu kulture, mentaliteta, mere civilizovanosti – odakle uopšte takva sumnja! Pa nismo li i mi Rusi pripadnici „bele rase“? A što se korupcije tiče ili već poslovičnog haosa koji u mnogim oblastima suvereno vlada, to nije samo kod nas i u Nigeriji. Obratite pažnju na neke od članica Evropske unije, recimo na Grčku ili Italiju.
More...
Da li je Balkan sledeće igralište Vladimira Putina i njegove politike destabilizacije Evrope? Angela Merkel je nedavno nagovestila takvu mogućnost i ona zaslužuje ozbiljno razmatranje. Finansijska kriza iz 2008. je na neko vreme uspela da smiri strasti između zapada i Rusije. Izjave solidarnosti posle terorističkih napada u Francuskoj teško da će imati isti efekat. Putin je previše ozlojeđen, Evropa previše zabrinuta, a ni sećanja na kratkotrajno primirje od pre nekoliko godina nisu dobra: američko razmetanje „resetovanjem“ odnosa sa Rusijom završilo se aneksijom Krima.
More...
Moskva je, rekao je Peskov, krajnje zabrinuta. Sličnu izjavu je dalo i rusko Ministarstvo inostranih poslova, i to je zaista ozbiljna vest. Jer ako je Moskvu nešto zabrinulo, pa još krajnje – ostaje nam samo da čekamo posledice. I još je (opet) krajnje nevažno je li tome razlog antisovjetsko Praško proleće ili sudbina naših zemljaka na Krimu. Tada intervencija koja se u takvim slučajevima jednostavnosti radi naziva „bratska pomoć“, postaje praktično neizbežna.
More...
O tome kakva je verska dimenzija sukoba u Ukrajini, razgovaralo se u prvoj polovini septembra u emisiji „Crkva i svet“, na jednom ruskom TV kanalu. Voditelj ove emisije je mitropolit volokolamski Ilarion, predsednik Odeljenja spoljnih crkvenih poslova Moskovske patrijaršije, vikar ruskog patrijarha i stalni član Sinoda RPC. Gost u emisiji bio je Aleksandar Ščipkov, glavni urednik portala „Religija i mediji“. Emisija „Crkva i svet“ je karakteristična po tome što u njoj ne postoji jasna granica između voditelja i gosta, tako da se mitropolit Ilarion u jednom trenutku nalazi u ulozi voditelja (koji pitanja postavlja), a u drugom u ulozi gosta (koji na pitanja odgovara). I gost emisije skače iz uloge u ulogu, čas je gost, čas je voditelj. Razlog za takvu koncepciju je verovatno taj što mitropolit Ilarion obavlja nekoliko visokih i važnih crkvenih funkcija, a to se nikako ne poklapa sa zadacima koji stoje pred jednim voditeljem. Kako da pitanja u interesu javnosti postavlja osoba koja neposredno učestvuje u kreiranju i sprovođenju zvanične crkvene politike i mnogo toga zna? Zato emisija „Crkva i svet“ više liči na redovne konferencije za medije Ruske pravoslavne crkve, i mogla bi se bez problema zvati „Šta RPC i njeni istomišljenici misle o svetu“.
More...
Invaziju na Ukrajinu Rusija je odredila kao „specijalnu operaciju“. Masivna upotreba sile jeste operacija, ali ni po čemu specijalna. Nije ni klasična, u samoj zamisli to bi morala da bude negacija pozicionog rata. Nije ni munjeviti rat, kako je izgledalo na početku. Ništa se na tolikom prostoru, koji je ciljan kao teritorija pod potpunom okupacionom kontrolom, ne može završiti brzo.
More...
Sasvim u duhu narodne poslovice da se prijatelj u nevolji poznaje, Marija Zaharova, zvanična predstavnica ministarstva spoljnih poslova Rusije, prekjuče je izjavila: „Beležimo i izjave srpske strane da im je Rusija prijatelj. Možda imamo različite poglede na prijateljstvo. Mi svoje prijatelje u teškim trenucima uvek podržavamo“. Uvek, Marija?
More...
Ruska invazija na Ukrajinu uvela nas je u novu fazu ratovanja i globalne politike. Rizik od nuklearne katastrofe zatekao nas je u savršenoj oluji globalnih kriza koje se međusobno pothranjuju – pandemija, klimatska kriza, gubitak biodiverziteta, nestašice hrane i vode. Prilike su razotkrile bazično ludilo: u vreme kada je sam opstanak čovečanstva ugrožen ekološkim (i drugim) faktorima i kada bi rešavanje tih pretnji trebalo da bude prioritet u odnosu na sve ostalo, naš fokus se odjednom skreće – opet – na novu političku krizu. U trenutku kada je globalna saradnja potrebnija nego ikad „sukob civilizacija“ nam se vraća sa osvetničkom silinom.
More...
Govori Vladimira Putina na početku ruske agresije protiv Ukrajine šokirali su svijet. U dva televizijska obraćanja Putin je svoju argumentaciju iznio emocionalnim, agresivnim, djelomice razbjesnjelim tonom: 21. veljače o ruskom priznanju „narodnih republika“ Doneck i Luhansk koje su se odcijepile od Kijiva i 24. veljače na početku takozvane „specijalne vojne operacije“. Nije bilo malo onih koji su nakon toga izrazili pretpostavku da je ruski predsjednik poludio. Kakvo je mentalno stanje Vladimira Putina, o tome ne znamo ništa. No ono što sa sigurnošću znamo jest: Putinov agresivni jezik iz posljednjih tjedana ni u kom slučaju nije nov, naprotiv, radi se o jednoj radikaliziranoj retorici koja izravno cilja na afekte slušateljica. Ta je afektivna retorika karakterizirala Putinovu argumentaciju u vezi s pitanjem Ukrajine od samoga početka. Postsovjetsku je Rusiju Putin modelirao kao emotivni prostor kojim dominira osjećaj duboke povrijeđenosti. Prevarena i ponižena od strane Zapada, Rusija čezne za respektom i priznanjem svojih geopolitičkih interesa u kojima Ukrajina igra centralnu ulogu. Stoga se isplati baciti pogled na osobitu formu argumentacije u Putinovoj retorici i istražiti njezine isprepletenosti s drugim argumentacijskim strategijama.
More...